- Det brænder! - Du! Vi bad dig forsvinde!
Kætter! Kætter!
- Kætter! - I vandet med ham!
Djævlen er kommet for at redde sine egne.
Djævlen kunne ikke komme. Tal med mig i stedet.
Det angår ikke dig, Robin. Han har slået vores kvæg ihjel.
- Hvilken mand brænder kirker af? - Det hører l, når jeg har spurgt.
Han slås som en korsfarer. Soldat? Afgang fra slag!
- Kom tilbage med ham! - Kætter!
Tilgiv mig, herre, men...
Han brændte en kirke af, men du reddede ham.
Kirken kunne ikke være på min hest.
- Hvad er det her? - Det ligner symboler fra Østen.
Djaq? Siger de her dig noget.
Det ved jeg ikke. Måske er det en kode.
Det er underligt. Han sloges som en korsfarer i Locksley.
- Fra den forkerte side. - Nej. Han drog ud med kong Richard.
- Krigen har forandret hans sind. - Korsfarersyge.
Krigen vil skabe tusinder som han. Han behøver pleje.
- Du må tage dig af ham, Much. - Nej, herre...
Herre... Se på ham. Du mener vel ikke...?
- Du har da taget dig af mig. - Ja, men han er en plage.
Det er vist første gang, vi har været enige.
Han brænder kirker af og tilsmudser brønde.
Fint nok. Jeg tager mig af ham. Bare svar på én ting.
Hvordan tager man sig af en kættersk afviger?
Kød. Hemmeligheden bag kontrollen over vilde fugle.
Du er vel ikke misundelig på hesten?
Marion og jeg var bare uenige. Håbede jeg.
Håb. Jeg ville hellere være død end at håbe på alt muligt.
Køb noget til hende. Et smykke eller to.
- Marion kan ikke købes. - Alle kvinder kan købes.
De vil sikre deres afkom. De er som dyr.
Deres saracener- gæst spørger, om De spiser med ham.
- Hvad har du lavet til ham? - Gedehjerne.
Giv ham det her. Tænk, saracenere kan lide den slags snavs.
Det tror jeg faktisk heller ikke.
Men vores ven tror vist, vi er høflige.
Er han glad, kan vi få vores vilje.
- I må bare se den vogn. - Jeg har aldrig set sådan en karet.
Uafhængigt ophæng, styrket chassis.
- Hvad er det? - Den må have en rig ejer.
Det er ikke engelsk træ. Den er utrolig.
Cedertræ fra Østen. Min far havde noget. Det er let at bearbejde.
Den må være blevet fanget i stormen for to uger siden.
- Regnkløften var en rivende strøm. - Det her ligner en liste.
Jeg tror, det er slottet.
Sheriffen har vist fået en rig gæst.
- Hvad er der galt, John? - Derinde!
Rolig, John. Hvad er der galt?
- Det er hekseri, Robin! - Næppe.
Et fint stykke håndværk. Af en ond person. Robin...
Sheriffen har nogle sære venner.
- Lad den være, Robin! - Det er bare en maske, John.
Helt ærlig... Tag jer dog sammen.
Jeg kan virkelig ikke lide overraskelser.
Den her vil du kunne lide.
Hvor er han smuk.
Jeg kan ikke tage imod ham. Han har været dyr.
Jeg kan sagtens forsørge dig. Det har jeg forsøgt at vise.
Lad mig bare lige se dig ride på ham.
Vi prøver at lave lidt mad. Meget afslappende. Forstår du?
Det tager jeg som et ja.
Vi har svinekød, gulerødder, løg og pastinakker.
De fleste vil kalde det her en gryderet-
- men jeg kalder det her ''The Much Touch''.
Tag de samme ingredienser, hak dem i stykker-
- brug en knækket pil som spyd og rist dem over bålet.
Så bliver det langt mere interessant. Jeg har lært det på Cypern.
- Dér kalder de det... - Shish kebabi.
Er det en god idé at give ham kniven?
Han har faktisk et navn. Han hedder...
Han hedder Harold.
Måske er det her dit kald. Dit nye liv.
Jeg tror, man kan leve af det her.
Købe en vogn, køre den hen til ølstuen og sætte den op-
- med de her, lidt gryderet og kødtærter. Man kunne blive stenrig.
Min fætter så en mand blive forvandlet til en frø.
- Lidt uden for Dorchester. - Var han ikke altid fuld?
Endnu en mund at mætte. lkke også du?
- Hvad er det? - Den ville jeg ikke udsættes for.
- Det ligner et torturinstrument. - Den er ikke kristen.
Lad være. Måske forårsager du græshoppeplager og blodige floder.
Vores venner er sikre på, en magiker er på slottet.
Én fra Østen, som skal skræmme os? Helt ærlig.
Det virker allerede.
Noget så grotesk kan ikke være til gavn.
- Saracener ond! - Den er ikke min!
Harold! Tag den med ro. Hun er en af vore.
Hør, hvad jeg siger. Læg kniven fra dig.
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg reddede Djaq.
Han stolede på mig. Han ville lægge kniven.
Det er sådan, den fungerer. Frygt.
Det ser vel nok lækkert ud.
Så eksotisk mad spises kun ved særlige lejligheder i mit land.
Er det sandt? Det er intet problem.
- Alt for at du føler dig hjemme. - Bismallah.
Nemlig. Bismallah.
- Hvornår begynder arbejdet? - Vi kan ikke starte uden prins John.
Der er gået to uger. Handler vi ikke ved fuldmåne, løber tiden fra os.
Udvis nu lidt mere tålmodighed.
Hvis der er noget, vi kan gøre for at forsøde dit besøg...
Nej. Jeg vil gerne videre.
Hvis prins John ikke kan komme, kan jeg måske tage til London.
- Måske er det lettere. - Du er her for at være sikker.
Du understregede vigtigheden af fortrolighed.
Så lad os komme i gang. Med eller uden prins John.
Vi har en talemåde: Kun de fattige arbejder altid.
Kom så, John. Vi skal hente vognen.
Vi har brug for noget solidt, som kan holde Harold i ave.
Jeg bliver her, hvor jeg er beskyttet.
Mener du det? Er Sherwoods største mand bange for skygger?
Det er ikke skygger. Det er Djævlen!
Tag til Nottingham, Will. Find ud af, hvem gæsten er.
Vi må hjælpe Lille John.
Sig ikke, Natvægteren har taget af kassen.
- Visse mænd nyder at give gaver. - Det er en stor gave.
Fik han meget nydelse ud af det?
- Og hvordan vil du gengælde den? - Du kunne jo give mig en gave.
Du kommer kun frem for at bede om tjenester. Som nu.
Er der spændende gæster på slottet?
Vi fandt hans vogn. Han er nok fra Østen.
- Du spiser for mange svampe. - Mændene gætter på en troldmand.
- De spiser for mange svampe. - De vil gerne vide, hvem det er.
- John vil kun være i skoven. - Endnu én som sjældent kommer ud.
Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
Bare rolig. Vi gør det for at beskytte dig.
- Beskytte os. - Hvad gjorde jeg denne gang?
- Du ødelagde min kebab. - Lyv ikke for mig.
Du forsøgte at dræbe Djaq, fordi hun er saracener.
Det er en smule sært, da du for nylig ville brænde en kristen kirke af.
- Beslut dig dog. - Pas på saraceneren.
- Harold. - Saraceneren ødelægger alt. I sindet.
Selv om hun er en pige, er Djaq en af gutterne. Forstår du?
- Ved du, hvornår anfaldene kommer? - Alt kan udløse det.
Jeg ser et barn fiske i en å-
- og pludselig kigger jeg ned i vandet.
Vandet er fuld af lig.
- Druknede og rådnende. - Du ved det.
- Hvor var du? - Nicea. Tripoli.
- Pelagona. - Vi var i Acre.
Drømmer du ikke også?
Naturligvis. Det er vores straf.
Så meget for en maske. Kom. Du er ikke noget dyr.
- Nej! Det er bedst sådan. - Bedst for hvem?
- Én går ind, én kommer ud. - Ja, sir.
Marion... Hvor betænksomt.
Jeg hører, I har en gæst. Måske vil han smage lidt frugt.
Han bryder sig ikke om den slags mad.
Han lyder spændende. Du må ikke være her, Marion. Det er en ordre.
Ordrer, ordrer. Vi er altså forlovet.
Uanset dine gaver bør du ikke give mig ordrer.
Hør engang. Han synger faktisk udmærket.
Jeg har ikke hørt sådan noget, siden...
- Sagde du ikke, jeg sov? - Han accepterede ikke et nej.
- Jeg ser, du er morgenmenneske. - Jeg har en strålende idé.
Med nogle soldater kan jeg finde min vogn.
Det gamle vrag? Jeg giver dig gerne en ny.
Medmindre prins John kommer i dag, vil jeg meget gerne have min vogn.
Den blev specialbygget til min far.
Det kan jeg ikke sige nej til.
- De er en ædel vært. - Bismallah.
Væk Gisborne. Hvis jeg ikke sover, skal han heller ikke.
Bed ham glæde saraceneren. Lad ham tro, han er fri.
- Jeg håber ikke, det er forgæves. - Jeg er sikker på, det var her.
Alle stederne ligner hinanden. Alt er grønt.
- En fremmed kommer fra slottet! - Hvilken fremmed?
- En saracener. - Ånderne kan angribe os.
Han red ud sammen med Gisborne.
- Hvilken vej red de? - Denne vej. lnd i skoven.
- Masken kan lede ham denne vej. - lntet leder nogen på vej!
Lad os se, hvem han er. Se frygten i øjnene, John!
Det skal nok gå, John.
Vi er oppe mod mørkets kræfter, og så ''skal det nok gå''?
Han er bare saracener!
Nu skal I høre, hvad vi gør.
- Dér er hun. Lad os se til hende. - Den vogn kører ingen steder.
Hun er intakt. Godt saracener- håndværk.
Gør det på min måde, eller forvandl mig til en frø.
Nej!
- Gør det ondt på ham? - Har vi noget valg?
Han er alt for farlig. Vi må holde styr på ham.
- Er der ikke andre metoder? - Vi har prøvet. Jeg døde næsten.
- Det smager af jordbær. - Brug dog et sværd.
Det er ikke gift. Det hjæler dig til at sove.
- Stoler du på en saracener? - Ja.
Og du burde stole på mig.
Det smager faktisk af jordbær.
Jeg elsker jordbær. Smagen er hjemlig.
Lad mig høre, John. Hvad er det, han kan?
Deres Excellence!
- Hvad er meningen med dette? - Tilgiv os, Excellence.
- I det mindste viser én respekt. - Hvad gør l?
Det her er prins Malik al- Ayyubi- n- Shadi.
Saladins nevø! Jeg tjente under ham.
Dén Saladin?
Han er kongelig. Buk for ham.
lngen bukker for nogen. lkke i denne skov.
- John? Kom og hils på... - Dig kan jeg ikke lide.
Fortæl os lidt om denne maske.
Hvad har I gjort? Nu kan jeg ikke forære den væk.
- Er det en gave? - Det var det. En fredsgave.
Fred? Mon han kan lide nåle i hovedet?
Sådan går det, når fætre og kusiner gifter sig.
Den er et læreredskab.
Ved at sætte nåle ind i kroppen kan man kurere mange sygdomme.
- Det lyder ret mystisk. - Det er videnskab, ikke magi.
- Er du læge? - Se bare, John. Han er bare læge.
Jeg er ingen læge. Jeg er ambassadør.
Fredsgaven til prins John hylder vores nye fredstraktat.
- Ønsker prins John fred? - Jeg ønsker fred.
Det hellige land fylder med blod.
Tusinder er døde på begge sider.
Det er ikke Allahs vilje.
Det er alle gode mænds pligt at afslutte den barbariske krig.
Jeg er kommet for at forhandle med prins John og sheriffen.
Ønsker du virkelig fred, skal du ikke tale med prins John og sheriffen.
- Alt, hvad de har sagt dig, er løgn. - Skulle jeg tro på dig?
Du og dine overtroiske, uvidende fredløse?
Jeg kræver, I lader mig gå.
- Vi har kun lige fanget dig. - Lad mig gå.
Ellers har I tusinders blod på samvittigheden.
De bad mig føre ham ud i skoven.
- Jeg finder ham. - En løsesum kræver et gidsel.
Skulle jeg give dem dig? Hvor meget kan en forelsket idiot indbringe?
- Saracenerne befrier ikke prinsen. - De skal nok komme!
Åbn døren!
Hvem siger, solen kun skinner på den retfærdige?
Han er tilbage. De tror virkelig, vi vil tale om fred.
Sikken modig, men alligevel dum mand.
En dum mand...
Flotte ben. Jeg taler om hesten.
Der foregår et eller andet. De har en gæst, som ingen må se.
Fint, Gisborne giver dig gaver. Du fortjener ikke noget fra mig.
Guy er usædvanligt ødsel. Det må være forretninger.
Det er en saracenerprins, som vil forhandle fred.
- Med sheriffen? - Han forventer prins John.
- Der er ikke indkaldt til møde. - Du overrasker mig, Marion.
Hvordan kan Gisborne tjene penge på en ambassadør?
Det er løsepenge. Selv om han tror, han er deres gæst.
Den stakkel. Løsesummen er sikkert på vej allerede nu.
Nyd hesten, indtil de kræver den tilbage.
Sådan... Læn dit hoved op ad træet.
Tid til endnu en lur.
- Jeg vil ikke have mere. - Du må da have det bedre?
Det er første gang, du har sovet roligt.
Det er ikke søvn. Det er levende død.
Jeg vil hellere dø som en ægte soldat.
lkke som invalid.
Du behøver slet ikke dø.
Du kan få det bedre med tiden.
Jeg så rædslerne, og sommetider vågner jeg midt om natten...
- Men jeg er stadig... - Du så dem bare. Jeg udførte dem.
Kan du se de her?
De fangede mig og plagede mig.
Torturerede mig, indtil jeg slog mine egne ihjel.
Kun mord kunne lindre smerten.
Jeg er et uhyre. Jeg ender i helvede.
Hvem er ''de''?
- Hvem gjorde det her mod dig? - Bed til, du aldrig møder dem.
- Allan... - Det ligner ikke løsepenge.
- Det er ikke løsepenge. - Jo, da. Kvinderne beviser det.
Der er noget galt. Muslimer må ikke tilbede menneskelige afguder.
Det er heller ikke ligefrem noget mesterværk.
Måske er det Al- Shuj'aan. Saladins lejemordere.
Kun én af dem er bevæbnet.
Den kiste penge kunne mætte mange munde. Vi tager den.
Nej, Robin!
De tilbeder ikke. De skyder til måls.
I lytter ikke til mig, fordi jeg er en kvinde.
- Begå ikke samme fejl med dem. - Jeg lytter.
lkke flere undskyldninger. Fredsforhandlingerne starter i dag.
Hver dag mister flere uskyldige livet.
Jeg advarer Dem. Folk taler nedsættende om Deres ærlighed.
- Nedsættende? Nej, da. - Jeg insisterer.
Begynder vi ikke i dag, tager jeg til London og finder prins John.
Det er det her, du kan se frem til, Gisborne.
- Han lyder næsten som en hustru. - Hvor vover du at fornærme mig?
To ord: Fred? Nej. Smid ham i fangekælderen.
Sherif! Kom tilbage!
Prinsen tror, han forhandler fred. Sheriffen venter en løsesum.
lngen af dem ved, Saladin har sendt lejemordere i stedet.
Lad os blive her og lade dem dræbe sheriffen og redde prinsen.
- Det lyder fint. - Nej. Al- Shuj'aan redder ikke.
De slår ihjel. De kan ikke andet. Slår ihjel eller dør i forsøget.
- Hvad laver de så her? - De skal slå prinsen ihjel.
- Hvorfor dræbe sin egen nevø? - Han ønsker fred for enhver pris.
- Hvorfor så sende ham? - Det gjorde Saladin heller ikke.
- Vi må redde prinsen. - Det har vi prøvet.
- Krigen er ikke vores problem. - Du tager fejl, Allan.
Krigen er lige her. I skoven.
Han var en almindelig englænder, som elskede sin kone og børnene.
- Han er ikke gift. - Det er et eksempel.
Han blev tvunget i krig. Se ham nu. En ynkelig skygge af sig selv.
Hver eneste dag ødelægges gode mænd som Harold.
Kun fred kan sætte en stopper for det.
Hvem kalder du ynkelig?
- Du flygtede fra kvinder. - Ved du noget om dem?
Jeg ved, hvilken del af helvede, Al- Shuj'aan kommer fra. Herinde.
Var det dem, der gjorde det her mod dig?
Ved nogen, hvad de taler om?
Det er dét, vi taler om.
Krig er mere indbringende end fred. lsær efter i dag.
Pas på, de ikke snyder os.
Gør de det, får de deres prins tilbage i rater. Stykke for stykke.
- Salaam aleikum. - Ja, ja. Salaam aleikum.
Min elskede løsesum.
- Nøglen? - En smagsprøve på skatten.
Fornemt, men jeg vil hellere have nøglen.
- Først skal vi se prinsen. - Ja, ja. Før ham ned i fangekælderen.
- Hvad nu? - Jeg kan ikke forlade kvinderne.
Jeg havde håbet, jeg ikke behøvede at være gæstfri.
Lad jeres våben blive herude. Hent prinsen ind til mig.
Et styk prins.
- Nej... - Før ham ind i Den Store Hal.
- Vi har ikke fået ham. - Jeg har ikke fået pengene.
De giver mig intet valg. Her er nøglen.
Hjælp mig, Gisborne.
Vagter! Vent... Lad være.
Tag ham! Tag prinsen!
Glem løsesummen. I får ham gratis.
Du misforstår, min ven. Vi vil ikke redde prinsen.
Vi vil begrave ham sammen med fredsforhandlingerne.
- Hvor er prinsen? - Glem ham. Beskyt mig.
I skal nok få prinsen. Han er i hallen.
Før hestene om til østporten, Will. Vi henter Malik.
I må ikke gå!
- Stop dem! - Glem alt om os!
- Bevogt indgangen! - I hørte ham! Bevogt dørene!
- Fjolser fortjener ingen redning. - Det er ingen redning endnu.
Gider I ikke holde jeres mund?
- Om bag mig. - Har du nogen idéer?
Much, Djaq, John. Derover.
Allan og Vaizey kommer med mig. Gør det, eller vi dør.
Kom så.
Er I klar? Nu!
Jeg hader det her! Det er slet ikke morsomt.
Få Malik ud herfra!
Én! To!
Hold dig bag mig.
Tre!
Før ham, prins Bismallah, langt væk herfra.
Jeg er helt enig.
Og Locksley... Husk nu...
- Alt er ved det gamle i morgen. - Jeg glæder mig allerede.
- Har du aldrig gjort det her før? - Jeg har læst om det.
- Fungerer det? - Spørg ham selv.
- Hvordan har du det? - Det føles ikke slemt.
Det er længe siden, jeg har kunnet sige det.
- Hvor længe skal de sidde der? - Jeg ved det ikke.
Jeg sender nyt fra Jerusalem.
Det behøver du ikke. Jeg tager med og passer på dig.
- Vil du tage tilbage? - Fred herinde kræver fred derude.
Måske er dit håb om fred forgæves.
Nej. Tænk over det, min ven.
Selv om Saladin sendte de bedste, overlevede jeg.
Det er Allahs vilje. Allah ønsker fred.
Saladin er brutal, men også en god muslim. Han må også følge Allah.
Held og lykke.
Det er utroligt, hvad et par nåle kan udrette.
Jeg tror ikke kun, det var nålene. Du forstod ham.
- Du gav ham håb. - Jeg gjorde intet. Jeg lyttede bare.
Måske er dét den sande magi. At lytte.
Hvorfor lytter du så ikke mere til mig, herre? Herre!
Hvad? Sagde du noget?
Du taler om at lytte, men lytter ikke selv.
- Undskyld mig? - Du taler om at lytte...
Morsomt. Meget morsomt.
- Du lytter aldrig til mig. - Jo, jeg gør.